Георг Тракл
Вечерна песен

Превод от немски: Венцеслав Константинов, —

chitanka.info

Вечер, щом по тъмни пътища поемем,

Пред нас изникват бледите ни образи.

Жадни ли сме,

Пием белите води на езерото,

Сладостта на тъжното ни детство.

Угаснали, почиваме под бъзовия храст

И гледаме сивеещите чайки.

Пролетните облаци се камарят над мръкналия град,

Мълчи възвишеното време на монасите.

Когато тясната ти длан поех,

Разтвори тихо ти учудени очи.

То бе отдавна.

Но ако тъмно благозвучие душата осени,

Ще изникнеш бяла в есенната гледка на приятеля.

1913

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.